Flesh and Blood
resincronizare CODYBOSS1969
Pregătește-te să primești corpul Domnului. Îngenunchează !
Primește corpul Domnului, Summer.
Primește corpul Domnului, Kars.
Un ban paharul. Cine vrea să bea ?
Băieții mei !
Uita de carnea lui Christos. Să bem !
Pentru Dumnezeu, Celine, pleacă de aici.
Hai, ticăloșilor !
Asta va încreți părul lui Christos !
Mâncați, păcătoșilor. Fără asta, nu ajungeți
- unde-i vin și curve ! - Masă s-a terminat, Cardinale.
- Aici erai, iubire. - Lasă-mi și mie, Summer.
Pregătiți-vă de atac, băieți !
Dacă cei 2 perverși mor fără Uniunea Sfântă...
vor arde în Iad, căpitane.
Ce e mai important ? Sufletele nemuritoare sau buzunarele goale ?
E timpul pentru a lansă atacul, fiindcă acela a fost orașul meu.
M-au expulzat !
Dați-mi-l înapoi și aveți casele bogaților 24 de ore.
- Arnolfini ! - Îți dau mână liberă !
Nu cu mâinile tale jegoase, Martin.
Cardinale, pierzi prada. Haide.
Martin, vino cu mine.
Întoarce-te.
Mă voi gândi la asta.
Bate tobele pentru atac, Little John !
Da, căpitane ! Vin !
Stai. Mănâncă asta întâi.
Destul, mama.
- Întoarce-te. Nu ai plătit. - Îți plătesc din ce iau.
- Păstrează-mi locul cald. - Nu s-a răcit niciodată.
Să mergem la muncă.
Părinte, așteaptă !
Părinte, privește !
- Am făcut o mașină de război. - Mașina de război ?
E doar un butoi de bere, Steven.
Plin cu praf de pulbere. E o bombă mobilă, părinte.
Trebuie doar împins până la porți...
și bum, intri direct în oraș.
Cum ai de gând să-l detonezi ?
Cu un fitil. Va exploda singur.
Vezi ?
- Nu e rea ideea în teorie. - Mulțumesc, căpitane.
Păi, să încercăm.
- Un voluntar ? - Du-te tu.
Un ban de aur.
Oh, Doamne ! Rahat.
Atenție !
Fitilul !
Următorul !
Pierdem timp.
Părinte, va funcționa. Fitilul a ars prea repede.
Atacați !
Steven, stai aici cu Părintele George.
- De ce ? - Lupta e pentru netrebnici.
- Împrăștierea ! - Domnule.
La stânga ! Bine !
- Haide. - Aici. Haide.
Primul om în primărie va primi recompensa.
Împrăștierea !
- Nu l-am văzut. - Eu da, domnule.
Fii binecuvântat, Martin. Recompensa ta e în Rai.
Prefer plata înainte, domnule, dacă nu te superi.
Sunt prea bătrân pentru acest joc.
Părinte George !
Aici, repede !
Fir-ar.
- O poți salva ? - Mă tem că e pierdere de timp.
S-au predat.
Ai câștigat iar, căpitane.
Da.
- Ea va trăi ? - E nevoie de-un miracol.
Atunci fă acel miracol.
- Nu mă viola ! Dumnezeule ! - Să mergem, Lamb.
Aur pur !
- Mama, uite, un cercel de aur ! - Adu-mi-l pe celălalt. Hai.
Dă-mi șuncă pentru cearșafuri.
Să ne băgăm în cearșafuri și să mâncăm șunca mea.
La o parte.
Ține-te de ea că-și va rupe mâinile și picioarele.
- Ce s-a întâmplat cu ea ? - Vapori demonici au intrat în rană.
- Cum pot să o ajut ? - Are nevoie de medicament...
și mâncare specială și de o îngrijitoare , zi și noapte...
... pentru câteva luni.
Va primi toți banii mei.
Dacă te pot răsplăti vreodată.
M-au curățat, Hawkwood.
Bastarzii au luat totul.
- Le-ai promis, nu ? - Da, dar înainte de luptă.
Săraca făptura drăgălașă.
- Și tu i-ai făcut asta ? - Din greșeală, domnule.
Și promisiunea mea soldaților a fost tot o greșeală.
Sunt scursurile din toată Europa și nu-i vreau în orașul meu...
altfel rămân fără oraș.
Haide, ce e mai important ?
Fata asta, sau mercenarii ăia ?
Acei mercenari, Arnolfini, sunt soldații mei...
și au încredere în mine.
Da. Admir acea încredere.
Mai ales dacă noi doi o putem folosi.
- Ce faci aici ? - Privesc.
Vreau să văd tot. Ăsta e războiul meu.
E primul război ? Unde ai fost până acum, la mănăstire ?
- Am studiat la universitate. - Același lucru.
Dar tu ce ai făcut ?
Eu sunt soldat. Am luptat 16 campanii.
- Și nu crezi în studiu ? - Nu.
Am învățat un lucru.
- Ce anume ? - Cum să supraviețuiesc.
Ia o gură.
- Kars, du-mă și pe mine. - Sigur.
A sosit, domnule.
Ai o avere. Ce vei face cu toată pradă ?
Iau niște animale și-mi fac o fermă.
Da. Bună idee.
- Celine, dă-ne să bem ceva. - Da, dă-i să bea ceva.
- Spune-mi că mă iubești mai întâi. - Te iubesc mai întâi.
Și iubești copilul.
Burta aia e tot mai mare.
Da, datorită ție, Martin.
- Da, eu și întreaga companie. - Nu eu, Martin.
Tu ești omul, în regulă.
Și eu.
O femeie știe când o lovește...
semnul.
- Dacă are nevoie de tata, ia-mă pe mine. - Martin e omul ales !
Martin și cu mine suntem amici. Și te iubesc.
Capra bătrâna în călduri.
- La o parte ! - E un laț.
E un laț deasupra capetelor noastre.
- Arată a ștreang. - Nu. E o cârpă în flăcări.
E un ștreang. Un semn din cer. Înseamnă dezastru. Știu.
Ce tot spui acolo ? Nu m-am simțit niciodată așa bine.
- Așa e. - De ce nu mai bei ceva ?
Ia loc, nu înseamnă nimic.
Să dansăm.
Faceți loc !
Băuturi gratis pentru toți ! Cât va ține stomacul !
- Haide și tu. - Căpitane !
- Bea pentru victorie ! - Căpitane.
- Dansează cu mine veșnic ! - Cu amândouă.
Veniți în piață ! Aici e distracția !
Nu e nicio piață aici.
Kars, strada e blocată.
- E drum închis. - Să mergem înapoi.
Hai înapoi !
Toți, întoarceți-vă.
E blocată !
Martin, acolo !
Aruncați armele și prada.
Hai jos, Hawkwood și bea vin cu noi.
- Haide, căpitane, la petrecere. - Petrecerea s-a sfârșit.
Ce încerci să faci, căpitane ?
Arnolfini a promis că prada va fi a noastră.
S-a răzgândit.
A decis să o păstreze pentru el, Martin.
La o parte !
Următorul te va lovi.
- Trădătorule ! - Haide.
Haide, mama !
Atenție !
Celine, dă-mi mâna.
Acum aruncați armele și prada.
Ce vei face cu ei ?
Vor fi duși departe și împrăștiați.
Doi vor fi spânzurați să dăm un exemplu.
Și tu...
- Ești în regulă ? - Scăpăm de ei.
Un truc murdar, părinte.
Excelent, căpitane. Partea ta.
Și iată un mic bonus : O casă liniștita la țară...
unde călugărița ta poate fi vindecată.
Împinge.
Împinge. Vine.
Christoase, doare !
Nu aud nimic.
De ce nu auzi ?
E rece și umed.
Destul să omoare un om, darămite un tanc așa mic.
Vom îngropa copilul. Ajută-mă să sap groapa.
Întinde-te.
Cu cine seamănă ?
Cu mine.
Știam eu.
Nu-i lăsa să-l bage în noroi, da ?
Vom face o cutie mică.
Summer, ajută-mă.
- E ceva aici. - Și ce ai aici ?
Cred că ai găsit ceva, Cardinale.
E un sfant.
Lume, Cardinalul a găsit un sfant !
Uită-te la asta. E un sfant.
Un sfant ?
Cu o sabie ?
Sfântul Martin e singurul sfânt cu sabie.
O folosea să-și taie manta să o împartă cu un cerșetor.
- Iată mâinile cerșetorului. - Pare o grămadă de rahat.
Sfântul Martin e sfântul meu.
Mi s-a dat numele după el.
Văd mâna Domnului !
Văd un copil mort primit în țărână...
și o statuie ridicându-se.
Îl văd pe Saint Martin cum împarte manta cu un cerșetor...
și îl văd pe soldatul Martin...
îmbogățindu-se tot timpul.
Și tot ce ia... imaprte cu noi.
- Deci ce are ? - Nimic. Nici băutură.
Într-o zi va fi bogat. Dumnezeu va vedea asta.
Statuia e un semn cum că va împărți averea cu noi.
Ce zici, Martin ?
Cardinalul are dreptate. E un semn...
de la Dumnezeu.
Aiurea !
Asta nu are legătură cu Dumnezeu !
E doar o statuie urâtă a unui idiot băgat în pământ.
Iisuse Christoase ! De ce naiba ai făcut aia ?
Nu avea credință. Nu era cu noi.
Și cine nu e cu noi e împotriva noastră.
Și cine e împotriva noastră...
va ajunge în capătul sabiei.
Bastarzii ce ne-au înșelat vor plăti.
Îi vom apuca de boașe și le vom lua tot ce au.
Așa ne vom îmbogăți.
Bună dimineața, fiul meu.
'Neața, părinte.
- Ce înseamnă ? - E o carte despre fortificarea romană.
E practică ?
Nu încă.
Uită-te la asta.
- Păi, ce crezi de ea ? - Frumoasă.
- Cine e ea ? - Viitoarea ta soție.
- Te rog, Părinte, glumești. - E fiica Prințului Niccolo, Agnes.
E în drum încoace...
cu o zestre enorma.
Dar e o nebunie. Nici nu cunosc fața.
A crescut la mănăstire. E virgină garantat.
- De ce nu o iei tu, părinte ? - Nu e o idee rea.
Cu puțin noroc, poate ai și niște frați.
- Unde mergi ? - Am organizat o vânătoare. Șoimi.
- Ai chef ? - Da. Șoimii sunt fantastici.
- Da Vinci le-a studiat zborul. - Tu și Da Vinci al tău.
Haide, geniule, jocul e acolo.
Kathleen, cum te porți când ești singura cu un bărbat ?
Când ești singura cu un bărbat...
îi iei mâna și o apeși de sânul tău...
apoi oftezi și spui :
Simți cum îmi bate inima, din cauza ta.
- Și apoi ? - Păi, restul e natural.
- Da, dar cum ? - Natural, dragă.
Mi-e foame.
Hei, soldat !
Dă-ne o înghițitură.
E aici.
- Stop. Destul. - Cum vrei.
Voi o faceți împreună.
- Ce anume ? - Știi bine.
Noaptea, când poposim, te furișezi lângă el. Te-am văzut.
Și ?
Îmi arăți cum se face ?
Atunci voi știi cum e asta.
- Aici ? - Nu.
După tufe.
N-am chef acum.
Insist să ai chef acum.
Ești menajera mea. Vei face ce spun.
Du-te !
Tu.
Haide.
Haide, soldat, te iau pe tine.
Te simt.
Haide, soldat, bravul meu soldat.
Kathleen, te poți opri acum. Am văzut destul.
- Nu mă pot opri. - Am spus, nu !
Trebuie să plecăm.
- Încetează ! - Ce faci ?
Încetează !
Nu fugi de mine !
Te-am prins.
Ce surpriză plăcută ! Vânăm.
Fiul meu, Steven.
Așteptam această întâlnire, domnule.
Numărăm orele.
Părinte, alt truc ? Toată vânătoarea asta ?
- L-am supărat. - Nu. E uimit de frumusețea ta.
Ia calul meu, draga fiica și mergi cu Steven ?
- Chiar am numărat orele. - Serios ?
Până azi dimineață, n-am știut că exiști.
Dar am primit o scrisoare, o propunere semnată "Arnolfini".
Probabil tatăl meu a făcut asta.
Dar trebuie să ne căsătorim.
- Sigur știi asta. - Da. Dar am refuzat.
De ce ? Nu mă placi ?
Ba da.
Dar nu-mi trebuie soție acum. M-ar distrage de la ceea ce vreau.
Ce anume ?
Să fiu un școlar și om de știință.
Să investighez și să inventez lucruri noi. Și n-am nevoie de o femeie pentru asta.
- Unde mergi ? - La călărit.
- Și n-am navoie de bărbat pentru asta ! - Agnes ! Nu fii copila. Stai !
Ce faci în locul ăsta murdar ?
Cauți ceva ?
Am citit o carte în biblioteca manăstirii despre dragoste și magie neagră.
A fost un pasaj ce mi s-a părut fascinant.
- Despre ce era ? - Rădăcina magiei. Mătrăguna.
Crește într-un astfel de loc.
Dacă un bărbat și o femeie mănâncă din ea, se vor iubi veșnic.
Spune și de ce trebuie să sapi în acest loc ?
Călugărițele au marcat acel pasaj cu mare grijă.
Când un on e spânzurat, el vine...
și sămânța lui se întinde pe pământ.
De acolo se răspândește mătrăguna.
Explica de ce pasajul era marcat.
Uite, ce ți-am spus ? Mătrăguna.
Uite, jumătate fiecare.
Mănâncă și ne vom iubi veșnic.
- Prostii. - Ai încercat vreodată ?
Firește că nu. Orice școlar ți-ar spune că e aiurea.
Și vrei să investighezi natura.
Credeam că adevărații oameni de știința nu cred în zvonuri...
că trebuie să investigheze totul.
Păi, o voi mânca. Îmi place să încerc lucruri noi.
În regulă.
Cred e merge.
Mă simt...
Ciudat înăuntru.
Agnes, nu crezi că e un nap vechi ?
Nu.
E rădăcina magică.
Îmi tremură tot corpul.
Uite.
Simte cum bate inima mea pentru tine.
Nimic nu ne va despărți acum.
- Cine sunt ? - Pelerini.
Niște călugări într-un pelerinaj.
- Putem da pomană ? - Desigur.
Uite.
- Dle, pomană pentru dragostea Domnului ? - Nu uita de pelerini.
- Mulțumesc, Doamne. - Pentru dragostea Domnului.
- Fii binecuvântat. - Pomană, domnule.
Pomană pentru săraci. Te rog.
Mulțumesc.
Domnul te va binecuvânta.
- Pomană, domnule ? - Pentru Dumnezeu.
- Mulțumesc, madam. - Dumnezeu să te binecuvânteze.
Mulțumesc, micule școlar.
- Să-i prindem. - Părinte !
O ambuscadă !
Atenție !
Înăuntru ! Mișcă !
Bețele, scoatele din roți.
Înăuntru.
La căruțe.
Intră !
Asta e de la mine pentru tine...
pentru iubita mea !
Să mergem. Haide !
Jos din căruță !
În regulă, să mergem.
Mama, suntem bogați !
Suntem bogați ! Statuia avea dreptate !
Fata !
E Arnolfini, fostul meu stăpân.
Adu-i o cânta de vin.
Îi vom ura bun venit.
Ne-au atacat mercenarii în afara orașului.
Ce făceați acolo ? Doamne, trebuia...
Îmi întâlneam soția.
- Și unde ți-e soția ? - Nu știu.
Au răpit-o.
O vreau înapoi, Hawkwood.
Să mergem după ei, noi doi.
Zilele mele de soldat s-au sfârșit, Steven.
Mi-am cumpărat libertatea cu mare preț de la tatăl tău.
Am nevoie de tine, căpitane.
Tata e rănit grav și eu nu-s soldat. Preia comanda.
Mi-am făcut datoria asta.
Și acum este Clară.
- Și sunt semințe de plantat. - Semințe ?
Tata e pe jumătate mort.
Soția mi-a fost capturată.
Și tu bați câmpii despre semințe ?
Ale naibii semințe !
Nu-mi pasă !
Femeia e nebună. Atacă oameni fără motiv.
Blestemat să fii. A fost provocată de fiul tău.
E periculoasă, nebună. Am să pun să fie închisă.
Nu e nici periculoasă, nici nebună și știi asta.
Da, dar o închid oricum.
- Nu poți. - Căpitane...
ești sub comanda lui de mult și știi ce convingător e tata.
Ești la fel de dur ca și mine.
Dacă trebuie.
Suntem bogați !
E frumos !
Dansează pentru mine. Dansează !
- E-al meu. Dă-mi-l. - Haide, dă-l înapoi.
- Nu, e al meu ! - Nu !
Nu este al meu.
Suntem la fel.
Ca și un medalion, ar trebui să ne îmbrăcăm la fel.
Îmi place.
- Hai să purtam toți aceeași culoare !? - Da.
- Vom purta roșu. - Da !
- Vreau să fiu un soldat roșu. - Detest roșu !
- Roșu e pentru curve. - Uite cine vorbește.
Tu îți depărtezi picioarele și la umbra unui bărbat.
Sunt femeia lui Martin acum.
- Nu-i așa, Martin ? - Așa e.
Mereu vei fi femeia mea.
Dă aia jos și îți aduc una roșie frumoasă.
- Îți vine bine, Little John. - Mulțumesc.
- Mergi așa ? - Uită-te la jacheta mea rosie.
- Vreau ciorapi roșii. - Totul la fel, roșu.
E mică. Dă-i mai mare.
Poftim.
Totul roșu. La fel.
- Uită-te la aia. - Da, asta.
Sunt frumoasă ?
Taci, soldat. Nu le spune.
Te implor.
Familia mea e bogată. Îți vor da bani.
Toți banii pe care îi ceri.
Te rog.
Nu mă trădați, soldați. Am bani. Uite.
De ce te temi așa ?
Totul e predestinat.
Viața își urmează cursul.
Uită-te la îngerul ăsta mic !
Sfântul Martin ne-a trimis un mic înger să ne jucam.
- Un înger pentru Summer. - Și pentru mine ! Împărțim totul.
Uite, îngeraș, îți voi arăta raiul.
Dă-mi-o, Summer. Sunt nebun după îngeri.
- Lasă-mă jos ! - Dă-mi o bucată din ea !
Dansează, îngeraș !
- Dă-mi o bucată din ea. - Nu mă atinge !
Să te ating ? Nu te atinge nimeni.
- Văd că aveți bani. - Avem bani, micuțule.
Socrul meu e Arnolfini.
- Doamna mea. - Doamna noastră.
Te va plăti cu aur...
- ... dacă nu-mi faci rău. - Aur ?
- Doar aurul ăsta îmi trebuie. - Lasă-mă !
E în roșu ! Dă-le jos !
- O luăm cu noi ! - Ne place !
- Cine-i primul ? O virgină ! - Ești sigură ?
Violeaz-o !
E a mea acum.
Kars, uite ce am.
Haide, ajută-mă, dragă.
- O împărțim. - E a ta, Summer.
- Nu ! - Ține-o. Trage de picioare.
Ajută-mă cu pantalonii. Haide.
Cine urmează ?
Ridic-o.
Ține-o strâns.
Scuipă.
Să vedem dacă acest înger sângerează.
Mișc-o.
Arată-mi fața.
Uită-te la mine. Să-ți văd fața.
Mai întâi el, apoi eu.
Ia-o.
Hai, tipa.
Nu mă vei face să țip.
Dacă crezi că îmi faci rău, te înșeli.
Îmi place.
Da ?
Te iau eu.
Martin, ți-o trage.
Uite. Martin e violat.
Să nu pățești ceva.
Te simt.
Fac pariu că da.
Hai, iubire. Hai, soldat brav.
- Soldatul meu brav. - Vrei să încetezi ?
Ai terminat ?
Da.
Nu. Te rog, doar tu.
Vreau să fiu doar a ta. Te rog.
Următorul.
- Kars, termin-o ! - Kars, ia-i din calea mea.
Foc !
Taie asta !
Sfântul Martin a luat foc !
- Mama, Sfântul Martin ! - Se mișca.
- E un semn. - Se mișca.
- E un semn, cardinale, nu ? - Da, arată viitorul.
- Ne spune să mergem. - Unde ? De unde știi ?
Nu vezi ?
Dacă sfant Martin arata într-acolo, acolo mergem acum.
Martin, de ce nu putem sta aici să ne bucurăm de ce avem ?
Eu nu plec nicăieri. Vreau partea mea acum și la naiba cu restul.
Sfântul Martin a ordonat ! Și e un ordin ce trebuie urmat !
- E un semn foarte clar, Miel. - Haide atunci, să mergem.
Lume, să mergem. Haide.
Haide, Polly.
- Încărcați căruțele. - Să mergem.
O victimă a ciumei. La o parte !
- Acoperă-ți gura. - Nu ajută deloc.
Se spune că poți lua boală din aerul putred.
Se spun multe prostii.
Când oamenii nu-s siguri, inventează lucruri.
Ce-i aia ?
Tu ! Stai un moment.
Căpitane, rochia lui Agnes.
De unde ai asta ? De unde ai rochia ?
- Las-o în pace ! - Rochia, de unde o are ?
Nu a fost o rochie, doar cârpe. Le-a găsit într-o tabără veche.
Le-au rupt de pe ea, căpitane.
Prostul Scum.
Unde ai găsit-o, dragă ?
- Erau căruțe, sau nu ? - În ce direcție au plecat ?
- Haide fata, vorbește. - Da. De ce nu spui ceva ?
Deschide gura, copilă.
Niște soldați...
mari ca time, au violat-o când era un copil...
și i-au tăiat limba să se distreze.
Hai, amice. Nu aflăm nimic de aici.
Summer, vreun semn nou ?
Nu. Cred că sfântul nostru doarme.
Niciodată nu te teme. Va fi un semn, în regulă.
Sfântul nu se grăbește.
Ți-e foame ?
Mai vrei ?
- Ia asta. - Nu !
Tipa și îți voi tăia limba.
Fir-ar să fie, Martin ! Ce naiba faci ?
- Ce se întâmpla ? - Statuia iar s-a mișcat.
Martin, de ce te oprești ?
- De ce ne oprim ? - Statuia s-a mișcat.
- Sfântul Martin iar s-a mișcat. - Sfântul Martin s-a mișcat.
Ce înseamnă ?
Arată spre...
un castel.
Acolo vrea sfântul să trăim.
- Ia funia. - Gata.
Mișcă.
Vii cu mine.
- De ce ? - Îmi poți arăta drumul.
Știi cum arată înăuntru castelul.
Ridică-te.
- Stai. - Mișcă.
Da, acum. Hai.
Voi fi aici. Nu te las.
- Diavoli ! - Da.
Vino, dragă.
Vino. Pe aici.
Uite.
Stai acolo !
Păzește ! Opriți-i !
- Nici gând de escapare ! - Stai unde ești !
- Hai ! - După ei !
Nu !
Te rog, nu-ți facem rău !
- Aici. - Ia-l pe fiul de cățea. Omoară-i.
Martin, să-i omor ?
Te rog, cruță-mă !
Facem orice.
Mănâncă, dar știe să gătească ?
Să vedem. Fă-ne mâncare. Haide, la bucătărie.
- Haide. - Treci.
Hai, toți, să mâncăm.
Tu, grăbește-te. Haide, adu vin din bucătărie.
Să mergem ! E tipul cinei !
Haideți, toți !
Ia-ți fundul osos de aici. Treci în bucătărie, nu stă cu noi.
- Sunt ca voi acum. - Pleacă de-aici !
Celine, bea.
Uite, Polly, bea scotch.
Agnes, ia loc.
Doamnelor și domnilor, cel ce ne-a condus :
Sfântul Martin.
Și ajutoarelor sale.
- Pentru noi ! - Pentru noi toți.
Suntem bogați, avem un castel. Sunt oameni nobili acum.
Cum îndrăznești, jigodie !
Kars, linge asta.
- Încetează, mă exciți. - Nu, nu e piper. Hei.
E aici. Pune-l la fundul lui Orbec... Așa se vor pune în mișcare.
- Mama, piper. - Fiu de cățea !
Mama, poartă-te frumos.
Îmi place.
Uită-te la el, parcă e un gentleman ?
- Taci. - Hei, Martin, să nu te tai.
La fix !
Ai grijă, Martin.
Sau vei vârstă din prețiosul tău sânge albastru.
De acum, mâncăm așa.
Cine nu poate, rămâne măgarul care a fost mereu.
Da, Martin. Cuțitele și furculițele fac parte din viața noastră !
Ajută-mă.
Așa.
E ușor.
Uite, Celine, folosește furculița.
Degetele au fost făcute înaintea furculițelor.
Și poți face mult mai multe cu ele.
Domnul meu.
Domnul meu, baia e gata.
- Baia, Martin. - Ai nevoie de ea, jegosule.
În regulă.
Pentru regele și regina castelului.
Pentru îndrăgostiți.
Unde merge ea, merg și eu.
Doar 2 incam în cadă, Summer.
Atunci ne îmbăiem noi și tu faci baie mai târziu.
Bine.
Fiu de cățea !
Ai nevoie de o lecție.
Da, trebuie să-și vadă de catehism.
Cine te-a adus în castel, Summer ?
Sfântul Martin.
Și cine a deschis porțile castelului ?
Deci cine ia fata ?
Felicitări.
Bine gândit. Dar nu fă pe deșteptul.
- Ai nevoie de ajutor ? - Nu, mă dezbrac eu...
de data asta.
Fără tine privind, te rog.
În regulă.
- Ești o mică ipocrită. - Ce vrei să spui ?
Ai o fată inocentă, dar picioare obraznice.
Păi, un păcat nu e păcat dacă nu-l vede nimeni.
- Serios ? - Da.
E drăguț.
Drăguț și cald.
Pot să privesc acum ?
Să curățăm mizeria ultimelor zile.
Crezi că e așa ușor ?
Poate dacă frec bine.
Ce faci ? Lasă-mă.
- Simt. Vreau să văd. - Nu.
Ai pielea așa moale.
Mereu am vrut o fată cu pielea moale.
Și când erai cu altcineva ?
Îmi spuneam că e moale ca și tine.
Așa.
Și eu pot spune că ești altcineva.
Doar când te plictisești.
Te plictisești ?
Nu.
Diavolii.
Nu suntem diavoli, copilă.
Te vom ajuta.
Adu-l pe Părintele George.
Cos.
Uite, bea.
Diavoli, prin cos.
Diavolii din coș i-au ucis.
E moartă.
- Diavoli ? Ce zice ? - Visuri de fată, are febră.
Nu e fata de țărani, cu o cruce aurită și rochie de mătase.
Mă îndoiesc.
A venit din apropiere. Abia s-a sgariat la picioare.
Îngroap-o creștinește, părinte.
Maică a lui Dumnezeu.
Ciuma.
Christoase, Miel, termină.
Mă înnebunești.
Încerc să-mi acord corzile.
Încearcă ceva spiritual, Miel. Domnul îți va ghida degetele.
O facem cam des deja.
Uite ce am pentru tine.
Uită-te la asta.
Îți vine să crezi ?
- Fir-ar să fie ! E în alb. - Amândoi sunt în alb.
Și ce ?
E liderul nostru. Liderul atrage privirea.
- Bună dimineața, Martin. - Bună dimineața.
Bună dimineața, lume.
Nu e o zi minunată ?
Albul te prinde bine. E bun pentru virgine.
Kars, ce s-a întâmplat ?
Credeam că vom purta roșu.
Chestia roșie e murdară. Altceva ?
Parcă nu mai ești același Martin.
Păi, sunt și nu sunt.
Sunt ceea ce mereu am vrut să fiu.
Doar ca 20 de ani mai târziu.
Să cântăm.
Nu te face soldat dacă nu vrei să lupți aprig.
Dormi, mănâncă și bea și petrece în fiecare seară.
Soldații lupta pentru lauri.
Câteodată singura liniște ce o găsim
E cea cauzată de o rană.
Nu te face soldat dacă nu vrei să lupți aprig.
Dormi, mănâncă și bea și petrece în fiecare seară.
Călăreți !
Jos.
De ce nu-l saluți pe băiat ?
- Nu. - Haide.
De ce ?
- Fi politicoasă. - Go.
Agnes, ești în regulă ?
Da. Sunt bine.
Mă simt bine.
Probabil o forțează să spună asta.
Cred că vorbește serios.
Agnes, ești prizonieră lor ?
Ce naiba ?
Poate cazi.
Unde-s ceilalți ?
Aici.
Luați-vă căpitanul !
Herman, scoateți-l de aici.
Micul Arnolfini, haide ! Ți-o trag gratis !
Nenorocitule ! De-i faci rău lui Agnes...
- Îi facem rău zi și noapte ! - Și îi place !
Du-te acasă, Steven. Nu te vrea.
Ascultă-mă.
Dacă o eliberați, puteți păstra prada.
Aveți cuvântul meu.
- Cum am avut și cuvântul tatălui tău. - Oricum deja avem prada.
Steven, haide !
Arnolfini, pupă-mă în fund !
Să mergem !
- Fata. - A luat-o și el. Ciuma.
Ciuma bubonica.
Fir-ar să fie !
- Are vreo șansă ? - E puternic.
- Deci ? - Îi va lua mai mult să moară.
Sângerarea e inutilă.
Practica sângerării e de pe vremea romanilor.
E un remediu încercat și verificat.
Cimitirele sunt pline de acest remediu încercat și verificat.
De ce nu încerci ceva nou ?
Conform unui text arab recent, trebuie străpunse umflăturile.
Nu-mi spune mie nici un arab...
cum să mă tratez.
Prost conservator.
Fă cum îți spune.
Păgânii nu au ce să mă învețe.
Străpungerea umflăturilor e un act neortodox.
Ne trebuie 6 cai. Îi folosim în perechi.
Ne mai trebuie roți.
- Demontați căruțele. - Luați rotile căruțelor.
Pleacă de acolo, câine prost !
Pleacă ! Hai !
E otravă.
Ciocănitul m-a trezit. Mă sperie.
Tânărul Arnolfini pune la cale ceva.
Da, e după mine.
Nu renunța niciodată.
Nici eu.
Da, știu.
Preferi să mă arunci dăcât să mă dai lui.
Tu nu ?
Bănuiesc că da.
Chiar îți place băiatul.
L-am cunoscut doar de o jumătate de ora.
Ăsta nu e un răspuns.
E ca și tine, doar mai tânăr.
Atunci trebuie să-l iubești.
Dar eu ?
Și tu.
Ești ca și el, doar mai bătrân.
Mai bine alege.
Nu este de ales.
Câștigătorul ia totul.
Greșit. Dacă el câștigă, își începe căsnicia ca văduv.
Am nevoie de tine...
aici.
O troacă.
Să vedem dacă arde.
Nu arde, Martin.
Mama !
- Christoase ! Ne va omorî pe toți ! - Taci !
Domnul e cu noi, nu cu ei.
- Da, să mergem. - Haideți !
Hai, repede !
Avem nevoie de Sfântul Martin pe zid.
- La naiba cu Sfântul Martin. - Asta e blasfamie.
Așa e.
Doamne, dă-mi un semn că te urmez pe tine și nu pe un om.
Coborâți podul !
Haide, Martin !
O bombă !
Atenție ! O bombă !
- Următoarea. - Să-i omorâm.
Căpitane, asta e imposibil. Tu...
Steven ?
Mort. Au murit toți.
Noi doi, prietene...
vom avea grijă de acea jigodie.
Martin ! Blestemat fii pe veci !
E un erou, fără îndoială.
Eroul nostru.
- Uite, Summer. - Da !
Ai grijă, Orbec !
Îl omor eu pentru tine !
Ia loc.
Lașule ! De ce nu lupți ca un bărbat ?
Am fost bărbat.
Orbec n-a fost niciodată !
Uită-te la castel.
Ador castelul.
- Ce-i aia ? - Face parte din piesă ?
- Cine a făcut asta ? - E un semn.
- Cine mi-a ruinat piesa ? - Acolo sus, în copac.
- Kars, ia o funie. - E un soldat.
- Hei, tu ! - În gura mea.
Dă-mi o funie.
- Măi, mai. - Uită-te la asta.
- Micul Arnolfini. - Scuze.
Ți-e prieten ?
Nu. Doar un câine.
Deci tu ești Steven.
Haide, Steven. Dă-mi-l, te rog.
Haide. Pentru mine, te rog.
Uite, am un lanț de câine !
Haide, câine. Haide.
De acum vei fii câinele meu dresat.
Păcat. Câinii dresați sunt mereu castrați.
Arnolfini, asta e pentru tatăl tău.
Folosește-l drept țintă.
Cum îți place ?
Înapoi. La o parte.
Înapoi, Orbec.
Lovește-l în boașe, omule.
Haide, prinde-l !
- Moarte lui Arnolfini ! - Liniște.
Împușcă-l.
- Nu. - Încearcă.
Haide, prințesa mică. Trage !
Împușcă-l. Haide, împușcă-l !
Apasă trăgaciul !
Haide, trage ! Țintește inima.
De unde a venit asta ?
Bună.
E un câine.
Să vedem ce înseamnă.
- Haide, să mergem. - Să mergem, Miel.
Nu pune mâna.
- Câinele ăsta era în tabăra mea. - Și ce ?
L-am văzut lingând sânge infectat.
Probabil a murit.
E ciumă.
Minți.
Nu, Martin. Dacă-l atingi, murim toți.
Jur.
Blestemat să fii.
Doamne. E ciumă.
E peste tot !
- Ce facem, Miel ? - Ia aur și fugi.
Toți rămân aici.
- Nu vă temeți. - De ce ?
Christoase ! E ciumă aici, idiotule.
Uite, de ce crezi că el a supraviețuit ?
A fost cruțat ca să ne avertizeze.
Cardinale ?
Da, e un semn. Direct din ceruri.
Doamne, alt semn ? Totul e un semn.
Eu murind ca un șobolan va fi un semn.
- Trebuie să plecăm. - Taci !
- Trebuie să ne mișcăm. - Nu.
- Martin spune că nu pățim nimic. - Așa e !
Ce facem acum ?
Tot ce trebuie să facem...
e să ardem carnea...
și hainele noastre.
Jos hainele. Haide.
În regulă.
Le poți spune sau nu.
E timpul să alegi, Agnes.
Haide, Little John. Micul dejun.
Mi-e foame, mama.
Uite, Summer, uită-te la mine.
Uită-te la mine, noile mele haine.
Capul meu.
Și eu, mama.
- Care-i problema ? - Ce s-a întâmplat cu ea ?
Uite, mama. Uite ce a înăuntru.
Câinele.
Probabil a căzut în fântână și nu am văzut.
E ciumă.
Doamne ! Christoase ! Tocmai am băut din acea apă.
Și eu, mama.
Nătărăule.
N-ai vrut să plecăm cât am avut ocazia.
Ai fost ocupat să faci pe sfântul nenorocit.
Ia-o ușurel.
Ce vrei să spui ? Ciuma nu o ia ușurel cu ea !
Kars, sunt condus !
Condus ?
Da, de scula ta, îmbrăcat în alb cu târfa aia !
Și acum ne-ai condus în iad, nenorocitule !
Opriți-l !
- Tăiați-i gâtul. - Nu !
Inecati-l în propria lui otrava.
Aruncați-l în fântână !
Dați-mi drumul !
Sunt alesul !
Sfântul Martin.
Mai multă otrava !
- Înoate spre iad ! - Îți place apa ?
Haide.
Ce aștepți ? Încă e riscant cu ciumă.
- Să luăm ce ne aparține și să plecăm. - Să mergem.
- Luați cât puteți căra. - Aurul !
- Doare. - Ușurel, dragă.
Mă auzi ?
Ce vrei ?
Am cheia lanțului tău.
Arunc-o. Apoi te scot.
- Idiotule, nu ajung. - Ce păcat.
Mai bine mă scoți mai întâi.
Și apoi te voi elibera. Pe cuvânt de onoare.
Iartă-mă că am interpretat greșit semnul.
- E nebun. - Mereu a fost.
Total aiureala ăia despre statuie.
Nu, a avut dreptate.
Micuțule John, plecam.
Care-i problema ta ?
Trebuie să aleg.
- Ia-le pe amândouă, târfă proastă. - Da.
Haide. Dă-mi mâna.
Mă simt obosit, mama.
Christoase, a luat-o și el.
Suntem pedepsite fiindcă suntem târfe.
Taci cu prostiile astea.
- Doamne, nu mă lasa să mor. - Alt om nebun.
Vino.
- Ce s-a întâmplat cu mine, mama ? - Nimic. Ești doar obosit.
Vino și întinde-te o vreme.
Avem destul, Orbec.
- Vine cineva cu noi ? - Da, eu.
Kars, haide, am destul pentru amândoi.
Moare, Summer. Stai puțin. Nu mai rezista mult.
Să plecăm de-aici. Locul ăsta miroase a moarte.
Stai pentru Kars.
Te rog, murim toți dacă mai așteptăm mult.
Vom aștepta.
Să mergem.
Pleacă de-aici, Miel. Am murit.
Cheia !
Haide.
Nu, întoarce-te !
Fir-ar să fie ! Unde mergi ?
Eliberează-mă !
Nenorocitule, eliberează-mă !
Crede-mă !
Pe cuvânt de onoare, ai spus !
- Sângele lui Christos. - Nu te așteptai să mă revezi ?
Veneam să te ajut.
Ai plecat puțin cam târziu.
Credeam că ai murit.
Te iubesc, Martin.
Da. Mă iubești.
Când te ajută asta.
De ce eu ?
- Gata ? - Să mergem.
Arnolfini e acolo.
- Salutare ! - Hei, Arnolfini !
Ai vrut să mă vezi ?
Martin, toți vă veți dori să fiți morți.
Fiul tău va muri primul.
- Fiul tău e deja mort, sire. - Nu.
Trăiește și e bine.
Acum ce poți să oferi ?
Arată-mi-l.
Să-l luăm.
Școlar.
Summer, uită-te la poartă.
Ușurel.
Tata !
Haide.
Salvează-te.
- Hawkwood ! - Ce naiba face ?
Haide.
Hawkwood, nenorocitule !
Haide, îngeraș.
Ne vedem în Iad !
Mori !
Te rog nu-mi face rău, Martin.
- Te rog. - Uite.
Ești în sângele meu.
Nu am ținut la nimeni...
în afară de tine.
Ai fi o mireasă atât de frumoasă.
Treci înapoi !
Christoase.
Te voi omorî, fiu de cățea.
Steven, vino.
- Unde-i Martin ? - E mort.
Pe aici.
Aici !
Du-te.
- Ce vei face ? - Știința nu sta în loc niciodată.
Voi tăia umflăturile.
- Ce vrei ? - Vino cu noi.
Ai avut dreptate cu mătrăguna.
Nu m-am îndoit niciodată.
Ce-i ?
Tocmai mi-am dat seama ce mi s-a întâmplat.
resincronizare CODYBOSS1969